User blog:Sommmerjan/MIS dnes: Dlouhá (ne)památka – dálkové elektrické vedení

« Předchozí « Blog » Následující » §01: "V terénu se dochovala v trase od bývalé elektrárny Ervěnice – rozvodna Holešovice dodnes opominutá první linka velmi vysokého napětí 110 kV."

§02: Před nedlouhou dobou se v památkové evidenci objevila památka, nepochybně svědčící o zajímavých úvahách kolem industriálního dědictví, jehož funkční podmínkou byly a jsou různé energetické, surovinové, polotovarové aj. toky (pozn. 1). Dopravní cesty (železnice, říční doprava, letectví, rourovody…) a přenosové soustavy elektrické energie (a nakonec i bezdrátová komunikace apod.). Nepochybně jsou tyto úvahy mezi památkáři a dalšími znalci dále rozvíjeny. A budou také stavět památkovou péči před nové úkoly. §03: Z různých „dlouhých“ liniových technických památek bývají zachraňovány ukázky v muzeích (elektrické izolátory, kusy koleje s pražci...), industriálních skanzenech, může někde zůstat kus dlouhého mostu, když už jej nahradil modernější s větší únosností apod. Jeřábové dráhy se mohou stát „zajímavou“ „ozdobou“ obytného či kancelářského „komplexu“ vybudovaného v dlouho pustém brownfieldu atd.

§04: Takto se v PK nedávno ocitlo dálkové vedení velmi vysokého napětí (VVN) z elektrárny v Ervěnicích (vystavěna 1923-1926) do Prahy, budované 1925-1926 v celkové délce 84,5 km. (Bohužel anonymní) autor podrobného výkladu geneze tohoto inženýrského díla důkladně shrnuje historii i rozsah celého produkčního a distribučního systému. Podrobněji popisuje konstrukční řešení ocelových příhradových stožárů (v počtu 386).

§05: „V terénu se dochovala v trase od bývalé elektrárny Ervěnice – rozvodna Holešovice dodnes opominutá první linka 110 kV velmi vysokého napětí.“ Není blíže specifikováno, jakým způsobem a v jakém rozsahu je spojení využíváno dnes, jen z datace fotografie v MIS je zřejmé, že část vedení je dosud zachována (možná celé).

§06: Zajímavé v souvislosti „dlouhých“ památek může být lokalizování a vyznačení v mapách. Sloupy jsou zřejmě založeny v terénu jako „břemeno“ pro vlastníky. Provozovatel linky k nim logicky musí mít přístup. Přitom pod a v pásu kolem vedení je využívání pozemků omezeno (typicky tam nelze stavět, vysazovat stromoví). Také pohledově se jedná o nepominutelný zásah do krajiny, i když z pohledu industriálního dědictví se jedná o doklad průmyslového rozvoje.

§07: V mapách Geoportálu IS památkové péče je tak celému vedení zatím přidělen jediný puntík. Těžko by asi bylo možné vyznačit všechny sloupy jako součást „komplexu“, stejně jako ochranné pásmo vedení, nekompromisně křižující sta a sta jednotlivých parcel. Nicméně to znamená, že např. prakticky nedovedeme lokalizovat fotografie či jiné dokumenty, související např. s jednotlivými nosnými sloupy (mezi nimiž se vyskytují atypické např. s v křížení se železnicí a jinými trasami, v napínacích místech apod.; případná lokální poškození by také vyžadovala samostatné zaznamenání pozice).

Odkazy
PK.

Zmínka na FB.

Poznámky
1. Je asi trochu škoda, že podobné posuny v „záběru“ výzkumů nejsou vlastně nijak z památkové péče ventilovány. Nemám na mysli nějaké komplexní články v globálně odtažité vědecké revui, jakou máme z časopisu Zprávy památkové péče. Ale typicky upozornění na zajímavá zjištění z terénu např. formou blogu, která by mohla pomoci i posilovat obecnější zájem o poznání či ochranu. Nakonec mnohdy vidíme v diskusích na Facebooku apod., jak mnoho se i po drobných podnětech může sejít konkrétních znalostí či zapomenutostí z rodinných archivů apod.

© Jan Sommer, 20210201