Pavlač

Kategorie: Slovník

'''Testovní stránka. Subjektivní, nezávazné; nevhodné užívat bez ověření v seriózních zdrojích!'''

Pochozí plocha obvykle vykonzolovaná, balkónovitě předsazená před průčelí budov v úrovni podlah vyšších podlaží budov. Zpravidla slouží k zajištění přístupu do místností v patrech domů, pokud v domě nejsou z historických či technických důvodů chodbové trakty. Místnosti jsou k tomu vybaveny (samostatnými) vstupy v obvodové zdi, dostupnými z pavlače.

Funkce
Pavlače jsou ve středoevropských podmínkách typické pro vícepodlažní městské domy s nájemními byty ve větším počtu v každém podlaží. Pavlače u tohoto domového typu (pavlačový dům) zajišťovaly dosažitelnost jednotlivých bytů od obvykle jediného společného schodiště, spojujícího jednotlivá podlaží vzájemně a s vnějším vstupem do domu.

Pavlačemi byly zejména v 19. století dostupné také společné části vybavení domů (záchody – obvykle na konci pavlače u jedné ze štítových zdí apod.; vodovody – dlouho nebyly vodovody instalovány do jednotlivých bytů).

Konstrukce pavlačí může být po technické stránce i z hlediska výtvarného provedení velmi různá. Pavlačemi jsou také předsazené ochozy na vnitřních stranách gotických hradeb. Pavlače či drobnější pavláčky se od středověku objevovaly v měšťanských domech, zajišťovaly komunikaci k vyvýšeným částem věží apod. V jistém smyslu jsou pavlačí také např. patrové arkády renesančních zámků, šlechtických paláců apod..

K příkladům ze starší historie patří např. zaniklé pavlače u hradních paláců na raně gotickém hradu Bezděz, které umožňovaly přístup do jednotlivých místností v patrech, ale 1. patro královského paláce také spojovaly s tribunou v hradní kapli.

Pavlače byly v našich podmínkách nedílnou součástí venkovských domů v těch oblastech, ve kterých se stavěly domy patrové. Obvykle probíhají po dvorní straně domu, často jen v krátké části. Pavláčky se objevují u hospodářských staveb s patrem (špýchárky) jako krátké komunikace mezi vnějším schodištěm a vstupem. Interiérové pavlače jsou méně časté. Vyskytují se často z důvodů provozních v rozlehlých prostorách. Vedle empor, kůrů apod. v kostelích se objevují drobné pavláčky právě v kostelích jako spojnice k vyvýšeným vstupům do zvonic, trezorů, archivů apod. Pavlače se uplatnily i v zastřešených dvorcích městských domů (Jihlava), ale také v novějších obytných domech s centrálními halami (často s anglickou inspirací).

V relaci k případnému postupnému zřizování některých objektů mohly být dřevěné pavlače provizorním řešením před výstavbou zděných arkád apod.

Forma
Pavlače musejí mít pochozí plochu či podlahu (bývá dlážděná, ale může se použít i lehčí a snáze dostupné dřevo) a zábradlí, nutné pro bezpečnost osob (často je zábradlí dřevěné – bedněné, laťové apod., ale velmi často také kovové, mnohdy ozdobně provedené z kovaných či litinových prvků; kvůli hmotnosti se obvykle jen na podklenutých arkádách můžeme setkat s kamenným zábradlím). S cílem zamezení možných vlivů klimatu dochází i k zakrytí celé stěny pavlače – pohledově a funkčně tak vzniká vlastně chodbový trakt, konstrukčně však jde stále o pavlač. Často docházelo k vytvoření stěny na vnější straně pavlače dodatečně, obvykle z lehkého materiálu (bednění). Zejména od závěru 19. století bývaly pavlače opatřeny rozměrnými okny, propouštějícími dostatek světla, ale chránícími před mrazem či deštěm a sněhem.

Konstrukce
Pavlače se po materiálové stránce vytvářely z nejrůznějších zdrojů. Jednoduché mohou být celodřevěné, často se materiály kombinovaly (rovněž s ohledem na statické zajištění vykonzolované konstrukce se užívaly různé kotvící prvky). V novější době se na pavlačích začínaly uplatňovat i železobetonové prvky (zejména desky podlahových polí). Různé materiály se používaly i pro následné úpravy (měnící se požadavky na komfort často vedly k vytváření vnějších stěn; deformace vykonzlované konstrukce mohly vyvolávat zesilování nosné konstrukce). Na konci 18. a na počátku 19. století se častěji objevovaly masivní pavlače na kamenných krakorcích.

Pavlačový dům
V zásadě se jedná o specifický typ domu, zpravidla městský dům s nájemními byty i jinými prostorami (krámy, dílny a sklady v přízemí a suterénu), a to jeho časově vymezenou vývojovou formu. V našich podmínkách se s nimi setkáváme v zásadě po celé 19. století. Pavlačemi mohly být opatřovány i starší domy, případně byly dispozice doplňovány o nová dvorní křídla s pavlačemi apod. Na konci 19. století se pak vyvíjejí domy se složitějšími dispozicemi, vybavené např. světlíky a samostatnými záchody v bytech, situovanými ve střední části dispozice bez přímého osvětlení okny ve fasádách.

Pavlačový dvůr
Dvůr domu obklopený pavlačemi. Jako o pavlačovém dvoru lze mluvit i u jednokřídlého domu, který má na dvorní straně pavlače.

Pavláčka
Drobná pavlač, obvykle krátká, probíhající jen po malé části průčelí apod.

Pavlačová tribuna
Zvláštním typem pavlače jsou pavlačové tribuny v kostelech. Příznačné jsou zejména pro románské kostely. Označení se používá vcelku synonymicky s emporou. Případně se objevuje také označení pavlačová empora či kruchta. Přitom jde např. o odlišení od věžní tribuny.

V literatuře je užívání termínu nepravidelné (či libovolné?). V zásadě se setkáváme s označením pavlačová tribuna jak pro tribuny podpírané na čelní straně arkádou a podklenuté, tak i pro tribuny dřevěné, vynášené pouze příčnými trámy vetknutými do podélných stěn lodi, případně podepřenými na krakorcích, eventuálně s dřevěnou vzpěrou pod čelním trámem.

Jako pavlačové tribuny lze chápat i dřevěné hudební kůry, v některých případech rozvinuté v širokém rozsahu podél obvodových zdí kostela, případně i ve více úrovních (týká se zejména protestantských kostelů renesančních a barokních na západě a severozápadu našeho území v návaznosti na praxi v Německu).

Arkády
Obdobnou funkci plní stavebně náročnější patrové arkády, opatřené na vnější straně samostatnou nosnou zdí (pak se konstrukčně může jednat o samostatný trakt).

Další významy
Pavlač je vzhledem k přehlednosti a možnostem více méně náhodného a neformálního setkávání většího počtu lidí oblíbeným impulzem k žertování na téma některých lidských vlastností. Příznačné jsou "pavlačové drby" (a drbny). Obdobou jsou "kuloárové řeči", spojované ovšem spíše s tajnými domluvami na úkor nepřítomných osob apod.

Souvislosti
V některých případech může s konstrukcí pavlače souviset jiná provozní část, pokud je situována před čelní stěnu budovy. Může se jednat např. o závětří, chráníci vstup do objektu situovaný pod pavlačí.

Odkazy
Pavlač na Wikipedii

Empora na Wikipedii

Obrázky pavlačí a balkónů vodních mlýnů (vodnimlyny.cz)