User blog:Sommmerjan/Neovernakulární architektura. Novinka v památkovém slovníku?

« Předchozí « Blog » Následující » 1/ Zajímavou položkou, zatím celkem vzácnou v pestré škále odborných termínů užitých v památkovém informačním systému, je „architektura neovernakulární“.

Vernakulární a neovernakulární
2/ Postupně se památkový systém asi smířil s tím, že se pro velkou část venkovských staveb či objektů dříve tradičně označovaných jako „lidová architektura“ (s čímž nebyl problém z hlediska pochopení oč jde – řekněme o stavby zcela jednoduché, které spíše jen ojediněle obsahovaly ohlasy „velké“ architektury; někdy profilovanou dřevěnou či omítkovou římsu, zvlněný obrys střešního štítu v duchu „selského baroka“, malované „lisenové“ rámy stěn apod.) se „zavádí“ světáčtěji znějící „vernakulární“. To je pojem do stavitelství spíše importovaný z jiných oblastí (zejména jazykozpytu, protože tak v zásadě – jestli jsem to správně pochopil – byly a snad i jsou označovány jazyky či nářečí, které se vyvíjely mimo vliv vysoké vzdělanosti či literatury) – k tomu ovšem došlo zejména v oblasti anglosaského výzkumu lidové architektury. Trochu znejisťující je, že zřejmě chápání obou pojmů není zcela identické, ale není jasné, jaké přesně odlišnosti bychom tu předpokládali.

3/ V zásadě tak asi je třeba „vernakulární architekturu“ chápat jako produkt od lidového stavění (svépomocného) snad po stavby provedené lokálními projektanty a stavitelskými firmami či „partami“. Snad takovými, které přeci jenom mají „ambici“ být architekturou, nicméně případné kompozice či motivy z „vysoké“ slohové architektury jsou ojedinělé a spíše eklekticky či stylově opožděně „poskládané“. Je pravděpodobné, že v tomto směru mezi odborníky „lidovkáři“ asi panuje jasno, ale „hospodaření“ s těmito pojmy v informačních systémech památkové péče o tom v plné míře nesvědčí. (Nicméně zatím se zdá, že „lidovkáři“ pro sebe zatím nezavedli třeba srovnatelné „vernakularisty“ či „vernakuláře“ - ale třeba i na to dojde.)

4/ Nu, a za tohoto stavu se objevuje nový termín „architektura neovernakulární“. Příkladem může být Boučkovo loutkové divadlo v Jaroměři. Budova údajně pochází z roku 1935 (na střešním štítu je datum 1928 – to možná označuje datum vzniku divadelního spolku nebo pod.). V památkovém katalogu je přízemní budově přisouzeno, že „evokuje roubenou chalupu“ a v popisu pak, že je to „roubená stavba“. Vzhledem k době vzniku by nás asi napadlo mluvit o stavbě v „národním stylu“.

5/ „Architektura neovernakulární“ se pak objevuje až mezi „uživatelskými klíčovými slovy“ v metadatech snímku.

6/ Na protilehlém konci Čech máme dalšího „neovernakulárního“ reprezentanta v Mariánských Lázních, části Kladská v podobě „napodobeniny“ alpského domu (i když podobné se objevují i na Šumavě a na bavorské straně Českého lesa). Patrovému srubu je přisouzeno klíčové slovo „neovernakulární“.

7/ V případu kapličky v Kozlově u České Třebové je asi „pro jistotu“ uvedeno jak klíčové slovo „neovernakulární“, tak i „vernakulární architektura“.

8/ Čili se už spíše jen ocitáme před otázkou, jestli záměrná napodobenina „vernakulárního“ díla, provedená architektem na zakázku investora, může být označena jako „neovernakulární“, anebo spíše jako „pseudovernakulární“.

9/ Další stavby v MIS najdeme nejlépe fulltextovým vyhledáním výrazu „neovernakulární“, takže se můžeme přesvědčit, že zatím se jedná o značně pestrou, i když nepříliš početnou skupinu objektů (tč. veřejně dostupný výpis obsahuje 64 dokumentů).

10/ V památkovém katalogu můžeme ještě konstatovat [https://pamatkovykatalog.cz?element=20567753&action=element&presenter=ElementsResults dům čp. 12 v Mlýnku] u Nového Kostela (okres Cheb), kde je částečně obnovenému hrázděnému objektu přiřazen jak sloh „lidové architektury“, tak i „neovernakulární“.

11/ Vzhledem k tomu, že objekt zřejmě byl značně zchátralý, je možné, že jako „neovernakulární“ jsou označeny části při poslední opravě pře rokem 2014 nově doplněné podle předpokládané původní podoby.

Malý exkurz - „neo-vernacular“
12/ Anglický termín nejspíše mohl stát na počátku našeho „neovernakulárního“, nicméně jeho dostupné definice naznačují trochu jiný význam. Zřejmě se jednalo o jistou protireakci na chladnost architektury „internacionálního modernismu“, kdy se část investorů i architektů v 60. a 70. letech 20. století vracela k tradičním stavebním materiálům, snažila se stavby zasadit do přírodního prostředí a jaksi jim dávat lidštější měřítko.

Pokus o charakteristiku
13/ Zdá se, že u nás památkáři termín užívají především pro stavby první poloviny 20. století, které vlastně měly do jisté míry podobný cíl, aplikovat tvarosloví přisuzované tradičnímu venkovskému, lokálnímu „domorodému“ stavitelství. Vztah k „tradičněji“ užívanému označení „národní styl“ (uznávám, že úzcí specialisté mohou tento pokus o přirovnání odmítnout jako projev neznalosti) by se možná hodilo specifikovat, již proto, že některé stavby označené jako neovernakulární vlasntě jsou odezvou "vědeckých" i romantických představ o tom, jak prvotní lokální lidové - chceme-li, vernakulární - stavitelství vypadalo. Tyto představy ovšem byly výtvarně rozvíjeny ve snaze vracet zejména venkovským objektům původní zdobivé detaily.

14/ Protože se tento přístup zřejmě do jisté míry liší od onoho "anglosaského", zaslouží si, aby byl pro přehlednost komunikace specifikován či definován a uveden do vztahu se souvisejícími termíny. Jistě dobrou pomůckou by mohlo být i komentované vyobrazení typických příkladů.

Příklady užití termínu
15/ Luhačovice: "Návrhem výstavby lázeňských staveb a celkové úpravy areálu byl pověřen architekt slovenského původu Dušan Jurkovič. Ve velmi krátké době vznikl výtvarně neopakovatelný soubor staveb, jejichž vzhled spojuje motivy slovanských lidových staveb karpatské oblasti s dekorativismem secese a inspirací anglickou neovernakulární architekturou."

16/ Mařatice, Benešův sklep: "Vinohrad s boudou a sklepem je zmiňován v roce 1737. Zřejmě na místě zrušeného staršího vinohradního domku či lisovny (stav. parc. 18) vznikl v roce 1877 nový sklep. Jeho nadsklepní část pak pochází z počátku 20. století a byla vybudována podle projektu hradišťského stavitele Aloise Cvacha z roku 1912 pro starostu města Uherského Hradiště Ing. Františka Beneše. Jedná se o architektonicky působivou a intaktně dochovanou romantickou neovernakulární stavbu, která měla původně i šindelovou střechu."

17/ Nádraží v Uherském Brodu a v Uherském Hradišti: "Obě nádraží jsou podle jejích slov postaveny v lidovém slohu, kde lze pozorovat mimořádně dochovanou stavbu s kvalitní neovernakulární architekturou. Silnou inspirací v tomto stylu je charakteristický slavný architekt Dušan Jurkovič, jehož návrhy dodnes krášlí lázeňské město Luhačovice."

18/ Uherský Ostroh: ''"Už v době vzniku budily pozornost a v regulačním plánu brněnského inž. Ivo Beneše z roku 1920 se dokonce domky se žudry z čtvrti Na Láně zařadily mezi památky. Díky dochovaným plánům víme, že některé z Mrkvových typových domků Šuta realizoval. Sám pak navrhl řadu vlastních v podstatě rovněž dispozičně typových domků pro tuto dále se převážně ve 20. letech rozvíjející čvrt. Půdorysné varianty vycházející z tradičního uspořádání (včetně názvů jednotlivých prostor) se opakují, ale každý dům má zcela individuálně řešené nápadité průčelí, většinou neovernakulární, geometrizující až rondokubistická. Na plánech je patrné potěšení z této tvorby, přesahující běžný dobový standard. Toto období je v podstatě vrcholem Šutovy neovernakulární tvorby. Následující léta 30. a 40. jej i pravděpodobně s ohledem na hospodářskou depresi vracejí do mezí běžné stavitelské dobové produkce. Podobu díla stavitele Šuty, které ve své většině tyto meze překračovalo, bohužel dnes známe převážně díky dochovaným stavebním plánům. Většina jeho nápaditých fasád vzala za své při úpravách ve druhé polovině 20. století; poslední, které jsme mohli dokumentovat ve stavebně historickém průzkumu v roce 1993 nenávratně mizí v dalších letech."''

Reference
© Jan Sommer, únor 2019