User blog:Sommmerjan/MIS dnes: Dlouhá památka – městská hradba v Moravském Krumlově

« Předchozí « Blog » Následující » §01: Nejobvyklejšími památkami jsou z běžného pohledu nějaké stavební objekty, jejichž typů je ovšem zcela nepřeberná škála (hrady, zámky, archeologické stopy, chrámy, kláštery, mlýny, měšťanské domy, továrny, nádraží…). Pohlédneme-li ale do evidence kulturních památek trochu podrobněji, zjistíme, že velký počet v rámci památkových souborů, areálů i objektů tvoří „součásti“ – samostatné objekty ohrad, ohradních zdí, plotů, oplocení atd., ale i opevnění, hradebních zdí apod.

§02: Jde ovšem o památky se zvláštními režimy z hlediska vlastnických vztahů (zpravidla oddělují dva pozemky s různými vlastníky, kteří se musejí nějak na památkové ochraně podílet, i když vlastníkem bývá jen jeden z nich). §03: Úseky hradebních zdí ve městech byly často během staletí pohlcovány sousední zástavbou či byly zcela likvidovány jako „brzda pokroku“ (to zejména během 19. století, kdy již postupně většina městských hradeb ztrácela vojensko-strategický význam). Jedná se tedy do značné míry o velmi specifické památky, rozvinuté většinou do značné délky, přitom obvykle v relativně drobné parcelaci, která „ignoruje“ původní jednolitost pevnostního objektu. Ne vždy také mají vlastní „plochu“ specificky vyznačenou v katastru apod. (výjimky ale zřejmě jsou). V zástavbě dnes obvykle nemají zcela spojitou podobu, přičemž ovšem probíhají přes větší počet objektů (s nejrůznějšími vlastníky), v nichž bývají také zabudovány v mnohdy teprve postupně odhalovaném rozsahu a podobě.

§04: S tím souvisejí i některé problémy evidenčního a dokumentačního typu. Je třeba pečlivě vyhodnotit různé zachované části někdy v rozsahu stovek metrů, jinde jen relikty zvící několika decimetrů či archeologické stopy. §05: V památkové dokumentaci se často setkáváme s hradbami reprezentovanými jen jednotlivými snímky úseků zdí, bašt, bran či forten. Protikladem by mohlo být „totální“ fotogrammetrické zmapování v 3D modelu (v rozlišení „kámen po kameni“). V dosavadní evidenční rutině je např. evidovaná památka „městské opevnění“ reprezentována jediným „bodem“. To má asi nespornou logiku z hlediska identifikace souvisejících právních dokumentů (návrh na prohlášení, prohlášení, zajišťování evidence), avšak do budoucna je nejspíše hledána i nějaká možnost lokalizace jednotlivých úseků (oněch intenzivně vytvářených součástí?) či fotografií (vždyť jsou takto partikularizovány i jiné rozsáhlé památky v PK, i když tato pracná činnost zřejmě postupuje nenápadně a rozptýleně, přičemž jsou asi postupy rozčleňování průběžně testovány a zpřesňovány?). Bohužel s tím zřejmě nejsou externí zájemci příliš seznamováni. §06: Z příkladu Moravského Krumlova se dají vyvozovat (laické) otázky ohledně prostorové identifikace dokumentačních fotografií. Autorku snímků i jejího pověřovatele lze jednoznačně ocenit za příkladné využití zimního „bezlistého“ období pro zaznamenání stavu rozsáhlých úseků hradby. Lokalizace snímků je obstarána uvedením popisného čísla domu, který na daný úsek hradby navazuje. To je zřejmě celkem jednoznačné a také zpětně interpretovatelné. Ovšem dohledatelnost zpětně už tak snadná není. Historicky lze lokalizaci vztaženou k evidenci nemovitostí asi považovat za „udržitelnou“ (změny nejsou časté a případně jsou ověřitelné).

§07: Co by ovšem mohlo dělat trochu potíže, to je provázání fotek jednotlivých dokumentovaných pozic v čase. Protože není zcela pravděpodobné, že by jiný fotograf třeba při jednorázovém záznamu jen izolovaného drobného úseku (při závadě, opravě…), použil takové označení, které by se propojilo s textem v popisu jiného dokumentu. Zde by asi jediným řešením bylo vyznačení zeměpisných souřadnic, s nimiž jinak Integrovaný informační systém památkové péče rutinně a ve velkém stylu pracuje. I když jednotlivé snímky takto zatím lokalizovány nejsou, bylo by velmi žádoucí nejspíše uvádění souřadnic do popisu dokumentu, třebas zatím nezávazně, dobrovolně a testovně. §08: Poznání se stále rozšiřuje stavebně-historickými průzkumy, operativními průzkumy a dokumentacemi v průběhu oprav, archeologickými výzkumy i laickými pozorováními. To vše by se mohlo efektivně informaticky propojovat. Jednou z možností by bylo intenzivnější uplatňování polohopisných údajů (v nějak konečně dohodnutém a ujednoceném formátu/systému).

Edit. 20210303:

§09: Sbírka fotodokumentace součástí městského opevnění v Moravském Krumlově dále narůstá (nyní již čítá z letošního roku cca 165 fotografií; nově např.). Fotografie jsou ovšem stále lokalizovány v mapě zřejmě vlastně „jen“ v jediném „univerzálním“ bodu v SSV úseku hradebního systému. V popisu je pak jen různě relativním způsobem specifikována poloha (za domem čp., na jižní straně centra města apod.). Fotografie nejsou ani v popisu opatřeny např. z mapy získanou souřadnicí, ani odkazem na onu parcelu, jak je evidována v části PK specifikující rozsah ochrany. Tím pádem nejsou k dispozici ani další pomůcky jako např. „sousední úsek hradby navazující či blízký vlevo/vpravo apod.“ O celku je tak velmi těžké si vytvořit nějakou okamžitou představu. Je ovšem možné, že pro potřeby památkové ochrany jednotlivých elementů to tak závažné není.

§10: Mj. je otázkou, jak pak bude možné propojovat snímky jednotlivých úseků např. pro porovnání stavu před opravou a po ní, nebo pro hodnocení průběhu poruch, pro posuzování nějakého zásahu na sousedící privátní parcele apod.

© Jan Sommer, 20210130

Odkazy

 * PK.
 * Avízo na FB.

Poznámky

 * 1) Vladislav Razím: Středověká opevnění českých měst, 3. Katalog Morava a Slezsko, NPÚ, Praha 2019.