Patina

Kategorie: Slovník.

Povrchová vrstva památky - sochařského, malířského, uměleckořemeslného, stavebního aj. výtvoru, ale i přírodního útvaru. Její tloušťka je minimální či zanedbatelná, tvořená barvivy, ale i jinými chemikáliemi, v některých schopnými vyvolávat změny materiálu památky.

Patiny se odlišují od silnějšími vrstvami materiálu charakteristickými usazeninami, nánosy apod., především pak od krust, charakteristických silnější samonosnou vrstvou usazenin, často tvořící krunýř či skořápku, která mnohdy památku poškozuje mechanicky i chemicky.

Přirozená patina. Produkt účinků okolního prostředí zejména na povrchové vrstvy materiálu (koroze). Patiny často obsahují škodlivé materiály, ohrožující další trvanlivost památky, ale mohou rovněž vytvářet ochrannou vrstvu (měděnka).

Umělá. Napodobenina patiny většinou slouží k posílení vjemu autenticity (původnosti, originálnosti) památky a překrytí materiálově i jinak nesourodých prvků doplněných do organismu památky při opravě.

Umělé vytváření patiny patří též k metodám falzátorů uměleckých děl. Někdy není snadné rozhodovat o tom, nakolik je patina výsledkem přirozených procesů, či je způsobena lidským zásahem. Takovým příkladem pro diskusi může být výrazné rezivé "pruhování" kvádrového zdiva věže Novoměstské radnice v Praze, způsobené před více než dvaceti lety odstřikováním vody od nadměrně dlouho před zdivem stojícího lešení z ocelových trubek, které účinkem povětrnosti korodovaly a při dešti se produkty koroze rozstřikovaly na zdivo. Při následné opravě byly tyto "šmouhy" překryty sjednocující patinou, která se však v následující době opět smyla s sprášila. Rezivé pruhy přitom z porézního pískovce prakticky není možné odstranit.

Z technického hlediska patina může ve vztahu k hmotě památky působit pozitivně i negativně (obvykle nejspíše v kombinaci takových účinků). Materiál patiny může vyvolávat korozní či jiná poškození, ale může také materiál památky chránit (měděnka).

Z památkového hlediska má velký význam to, jak se patina uplatňuje v celkovém vizuálním působení na pozorovatele. S tím souvisí i skutečnost, že patina může být vnímána značně individuálně. Její odborné (památkové) posuzování se též mění v čase, tak jak jsou např. postupně konstatovány nepříznivé chemické účinky některých druhů patiny na materiál památky.