User blog:Sommmerjan/MIS dnes: Veranda, závětří, zádveří?

Na historických stavbách většinou oceňujeme jejich výtvarnou hodnotu a starobylost. Přesto však s postupujícím časem a poznáním čím dále, tím více přicházíme na chuť i různým detailům staveb, až nejmenším stopám jejich dřívějšího fungování. Snažíme se takové doklady také dokumentovat a stále častěji i chránit. To je nepochybně důležité, protože zrychlující se technický vývoj a jeho vyznavači se zasluhují o stupňované tempo mizení starých věcí, čímž ovšem dochází k drobení souvislostí v existujícím prostředí, což ovšem akutně vnímá zatím jen nevelká část lidí.

K příkladům poměrně nenápadných částí staveb patří různé náležitosti vstupů domů. Zvonky, klepadla, kukátka, rohožky, podložky na obuv… V našem klimatu rovněž byly vytvářeny různé ochranné prvky, zejména zabraňující pronikání deště, větru a chladu. Mnohdy jde o lehké konstrukce, které při rekonstrukcích staveb bývají snadno odstraněny, často bez náhrady. Přesto jistě lze ukazovat i příklady pěkně ošetřených přístavků tohoto typu.

Na snímku je dřevěná částečně prosklená „veranda“ u rodinného domu v Chlumci nad Cidlinou. Dříve bychom ji asi označili jako „závětří“, někdy se asi použije i termín „zádveří“ (i když se přístavba nachází „za dveřmi“ z pohledu zevnitř objektu). Jako veranda bývá spíše označena střechou krytá plocha před průčelím domu, sloužící k posezení a odpočinku.

Podobné detaily jsou pro uchování autenticity památek i jejich prostředí zásadně významné. Samozřejmě je také důležitá jejich dokumentace, jak ji také v MIS stále více památkáři archivují.

Chlumec nad Cidlinou, Pražské předměstí, Vlachova vila čp. 156, foto NPÚ, Zdeněk Čermák, 12.11.2013, MIS id 375911, PaGIS 1637427. Zdroj