User blog:Sommmerjan/Fragment záhybů roucha neznámé středověké skulptury z pražského Vyšehradu. Drobná poznámka a pokus o hypotézu

« Předchozí « Blog » Následující » 01/ Před vícero lety jsem byl přizván na pražský Vyšehrad ke konzultaci několika architektonických článků středověkého původu, nalezených východně od baziliky sv. Vavřince dr. Varadzinem a dr. Nechvátalem při archeologickém výzkumu, jehož ústředním výsledkem byl nález majestátní předrománské centrály. Nalezené opukové prvky ovšem byly značně mladší. Jednalo se tuším o dva nekompletní díly klenebních žeber s pěkně zachovaným opracováním zubatou plošinou. (obr. 1)

02/ Složitější se jevila situace v případu značně poškozeného sochařsky opracovaného prvku, na kterém se nicméně zachovaly úseky opracovaného povrchu. Ty však byly tvarované v zásadě nečitelně. Zprohýbané plochy byly lemovány velmi spletitě zakřivenými okraji. Lze vyčíst v zásadě dvě úrovně vln a zákrutů. Na jednom okraji ovšem byl prvek ukončen přímou hranou se zkosením, jejíž geometrická preciznost jasně svědčí o souvislosti s nějakým architektonizovaným útvarem. Za krajní řadou zvlněných lemů sochařské části je naopak patrná vpřed směřující plocha, ovšem uražená, svírající téměř kolmý úhel se základní plochou, z níž vystupuje reliéf. Tato plocha je také jen se sotva znatelnou odchylkou kolmá na výše zmíněnou hranu s okosením. (Je třeba zhlédnout obrázek, protože lze takový tvar těžko slovy vylíčit.)

03/ Z uvedeného celkem logicky plynulo, že se může jednat o fragment architektonického prvku. Vzhledem k nepravidelnostem, které v první chvíli připomenuly poničený reliéf listů či květin(?), vznikl pracovní názor, že se jedná o rostlinný dekor nejspíše gotické hlavice přípory; to by vysvětlovalo podle této představy původně svislou okosenou hranu (připomínající „podložku“ přípory, jak ji známe především z architektury doby lucemburské) a k ní kolmou předstupující plochu, která by mohla být např. spodní stranou římsy krycí desky hlavice.

04/  Přesto se nedařilo na úsecích opracovaného povrchu nalézt ani náznak známých tvarů lístků či kvítků. Kdosi prozíravě poznamenal, že by prvek mohl být situován i jinak, než s předpokladem záhybů původně obrácených k horní straně prvku. Odtud již vedla cesta k pravděpodobnějšímu určení původní pozice a funkce, byť zatím hypotetickému.

05/  Proto možná ani není vhodné těžko identifikovatelný zlomek prezentovat. Nicméně to lze asi obhajovat ze dvou pohledů. Jednak proto, že je namístě upozornit na to, že časem mohou být na jiných místech odhaleny navazující prvky (v zásypech, případně v druhotném užití ve zdivu), jednak z ohledu na možnost, že někomu se specializací na středověké sochařství mohou být známé obdobné poměrně atypické formy, které by tak např. mohly pomoci k určení nějakých analogií, dílenských souvislostí apod.

06/ Takto, ve stručnosti a skicovitě prvek zmiňuji i proto, že pro uměleckohistorické vyhodnocení byl v době nálezu předložen prof. Janu Roytovi, takže se lze nadít vzniku efektivní interpretace.

07/ Zvlněné záhyby mohou mít různá srovnání se záhyby rouch gotických soch, zejména např. trůnících (Madon, Piet, Kristů, Pantokratorů…). U takových soch se nejspíše setkáme s opřením zvlněného roucha o podklad – což v našem případě nejspíše může být ona zmíněná předstupující plocha (jež tak mohla vytvářet podstavec trůnu), nad kterou se pak látka zalomí a její okraj tak mnohdy tvoří bohatě dekorativně se vlnící linii. Nad ní se často nachází ještě druhý okraj, a to v případech, kdy přes spodní šat je třeba přehozena pláštěnka. Ovšem ten již nebývá zalomený, protože nedosahuje až k „podlaze“. Dvě řady zalomených zvlnění, které zde bohatě člení celý povrch dochovaného fragmentu, však nejsou typické a ani příliš časté (mně se při vyhledávání nepodařilo srovnatelný útvar zjistit).

08/ Průběh záhybů ovšem není úplně jasný kvůli olámání značné části povrchu. Podstatné části záhybů tak nejsou čitelné, i když je možné, že bedlivější pozorování by mohlo identifikovat drobné původní úseky a napomoci k lepšímu vyhodnocení.

09/ Zatím jsem se tedy odvážil hypotetického určení prvku jako mimořádně složitě zpracovaného zakončení roucha pod pravým kolenem postavy sedící na trůnu, z něhož se zachoval okraj s okosenou hranou, spolu s fragmentem „podlahy“, o kterou se ve složitých záhybech uspořádaných do dvou „pater“ opírají vlny honosného roucha.

10/ Je to hypotéza, ke které možná máte výhrady – podělte se o ně kdyžtak v komentářích. Zejména ovšem doufám, že byste někdo mohli mít povědomí o podobně formovaném útvaru na jiné sochařské (anebo i malířské) památce nejspíše ze 14. století a mohli rovněž v komentáři nebo jinak sdělit podrobnosti či názory. To by dalo smysl tomuto mému publikačnímu pokusu…

Reference
© Jan Sommer, 2014-2018