User blog comment:Sommmerjan/MIS dnes: Krajina válečná i poválečná/@comment-109.81.209.206-20170911110808

Při čtení mne překvapilo, co je možné vytěžit z jednoho snímku, pořízeného vlastně jen k identifikaci části navrhované památky, tedy prvku v památkovém katalogu. Dotýká se několika témat:

První – Československé opevnění a krajina: kde jste zmínil podstatné zásahy do přírodního prostředí. Ze snímku je skutečně vidět jen kontrast betonu versus přírody, ale při dokumentaci v terénu a porovnání se staršími daty a snímky např. z 50. let (Cenia – kontaminace) si člověk uvědomí, jak se krajina, jako živý organismus, s takovými zásahy dokáže vypořádat. V 50. letech je na letecké mapě vidět ještě lánová struktura s drobnými políčky, do které se násilně zakously jednotlivé opevňovací prvky, na mapě jsou vidět i pozůstatky po objektech pracovního tábora. Nyní, po více než půl století je vidět, že krajina již tyto zásahy přijala a vypořádala se s nimi po svém. Tato místa, která nejsou zemědělsky obhospodařována, jsou zarostlá lesíky nebo skupinami stromů a v jinak souvislé zeleni okolních luk tvoří nové záchytné body, které jsou pohledově provázány nejen spolu, ale také s místy, jež měla chránit. Zde konkrétně s krajinnou dominantou poutního místa Hora Matky Boží a městem Králíky. Z památkového hlediska tato situace vyvolává další otázky, zda a jak tyto pohledové (kdysi funkční) vazby chránit.

                Druhé téma – lokalizace: má v tomto případě výhodu, že jde o stavební objekty, které při digitalizaci katastrálních map získávají vlastní parcely. Problémy ale vyvolávají části opevnění, které jsou součástí terénu (betonové liniové překážky, zachované jen jako práh nevystupující nad terén)nebo v podzemí. Zde narážíme na pojem „věc“ z památkového zákona versus pojetí nového občanského zákona, který nás nutí tyto prvky považovat za součást pozemku. Výsledný návrh na prohlášení takovéto věci pak vypadá pro laika (možná i pro památkáře, který návrh nedělal) naprosto nesrozumitelně, neboť je souhrnem dotčených parcel a může vyvolat řadu otázek i v realizaci památkové ochrany (bez zakreslení předmětu ochrany v mapě není zcela jasné, proč jsou pozemky chráněny). Další problém vyvolává podzemí (zde mimořádně rozsáhlé a hluboké), které evidujeme v GIS mapách jen bodem vstupu a k návrhu přikládáme schéma, převzaté z literatury. Takové nepřesné schéma umístíme na přesně vymezené a digitalizované parcely… Možnost omylu nelze vyloučit.

                Třetí téma – tematické výzkumy: Připadá mi, že jsme spíš ve fázi sběru dat z různých oblastí zájmu. Pokud ale budou důsledně zveřejňována alespoň v naší databázi, existuje šance, že v budoucnu jejich interakce přinese nějaké nové pohledy.

J. Svobodová