User blog:Sommmerjan/MIS dnes: Památky na hraně rizika zachování často neskýtají přílišný estetický zážitek...

Památky nejsou vždy v krásném, udržovaném a povznášejícím stavu. I když je pravdou, že třeba romantika hradních zřícení nechá chladným málokoho. Nicméně počínající rozpad zanedbaných objektů obvykle nepůsobí lákavě – spíše vyvolá soucit a obavu... Najdou se sice lidé, které uchvacuje zvláštní kouzlo pustých míst s doklady nedávné přítomnosti lidí, a kteří také dovedou své okouzlení přenést do velmi poetických fotografií. Přesto i v místech, jejichž poetika je redukována snad až na samo minimum ve chvílích počínajících snah o záchranu nějaké kdysi užitkové budovy, když se chátrající trosky nouzově podchycují, aby řemeslníci vůbec mohli zahájit potřebné práce, je třeba vytvářet dokumentaci. Dokumentaci, která zaznamená jak stav památky před zásahem a průběh oprav, tak i dílčí informace o konstrukčních prvcích či dříve provedených necitlivých zásazích do památky. Takovou dokumentaci nejednou se sebezapřením, ale s vědomím její historické hodnoty i významu pro aktuální výzkumné záměry apod., provádějí památkáři. Hodnota takové dokumentace, možná zprvu ne zcela zjevná, spočívá právě v systematičnosti a vypovídací schopnosti.

Ostrava-Moravská Ostrava, pilová výtopna, interiér jižní části, krov. Foto: Alena Borovcová, Zdroj.